Emma megtanulja, hogy az őszinteség nagyon tud fájni, jobban, mint az árulás, és az igazság ára az, hogy elveszti egyetlen igaz szerelmét. A trilógia befejező részét az olvasók az utolsó oldalig lélegzet-visszafojtva fogják olvasni. What If - Mi lenne, ha... Rebecca Donovan Mi történne, ha kapnál egy második esélyt, hogy megismerkedj valakivel? Cal Logan döbbenten ismeri fel Nicole Bentley-t egy kávézóban, több ezer mérföld távolságra szülővárosuktól. Egy éve együtt érettségiztek, és azóta senki sem hallott a lányról. Csak éppen ez a lány mégsem Nicole. Külsőre pontosan úgy fest, mint Cal gyerekkori nagy szerelme, de a neve Nyelle Preston, és fogalma sincs, hogy kicsoda Cal. Nyelle személyisége szöges ellentéte Nicole-énak. Calben ellenállhatatlan vonzalom támad a lány iránt, és teljesen belehabarodik. Nyelle azonban rendkívül titokzatosan viselkedik. Cal pedig minél inkább rájön, hogy mit rejteget, annál kevésbé akarja tudni az igazságot. Amikor a múlt titkai a felszínre kerülnek, és összecsapnak a jelennel, egyetlen dolog teljesen világossá válik: semmi sem az, aminek látszik.
Mert hogy ők anya-lánya kapcsolatot építenek. Jó... ez még nem is lenne olyan rossz, ha nem lenne teljesen nyilvánvaló már az első néhány oldalon, hogy az anyját egyáltalán nem érdekli Emma, és nem is értettem akkor minek költözött össze vele. Kiderül, hogy az anyja még mindig alkoholista, folyton partizik, pasikat visz haza, és erre Emma nem hogy fejvesztve menekülne... nem.... ő megint áldozati bárányt játszik. Mintha élvezné a szenvedést, mintha élvezné, hogy mindenki kihasználja. Ott marad az anyjával, takarít utána, elviseli a bunkóságait és csendben lapít, közben pedig sajnáltatja magát. Kérdem én, Emma most komolyan ennyire élvezi, ha kutyaszámba se veszik? Egyetlen épeszű ember se kínozná így önmagát. Nem elég, hogy egyszer túlélte a családon belüli erőszakot, erre ÖNKÉNT kiteszi magát ismét ugyanannak. Ezt egyszerűen képtelen voltam megérteni. Ha ez még nem lenne elég, tovább folytatja a problémák kreálását. Először is Evant gyakorlatilag még mindig semmibe se veszi, habár csaknem egy éve együtt vannak, mégis titkolózik előtte.
Vagyis hosszútávon mindenképp pozitívan segítenék rajta. Másrészt meg Carolt se értettem. Most akkor szimplán őrült és nincs semmi logikus magyarázat a viselkedésére? Azt hittem, hogy a végén kiderül, hogy miért utálja ennyire Emmát, de ilyesmi nem történt. Mondjuk trilógiáról van szó, így még van két könyv, talán abban kapok majd erre magyarázatot. És végül a harmadik dolog, ami szúrta a szemem, hogy a családban senki nem vette észre, hogy Carol direkt bántalmazza folyton Emmát. Ne mondják már nekem, hogy egy házban élnek és évek alatt nem tűnt fel senkinek sem, legalább Georgenak, hogy a drágalátos felesége nem komplett, hanem direkt veri szegény Emmát? Nem lehet mindent csak a balesetekre fogni... vagy George talán tudta, csak nem akart róla tudomást venni? Szerintem inkább az utóbbi volt a helyzet. Ez egy remek realisztikus könyv, komoly témával, és hihetően ábrázolt tinirománccal, ami mégsem nyálas és ezért egészen elviselhető. Emma karakterfejlődése az egésznek a központja, hogy a szerelem hatására, hogy nyílik meg fokozatosan, hogy erősödik meg, hogy később már belátja, hogy nem húzhatja meg magát örökösen, hanem ki kell állnia magáért.
Az Elakadó lélegzetben tehát senki ne várjon kalandos történetet, se pedig rózsaszín felhőkben úszó nyáltengert, ez egy kőkemény dráma, ami valósághűen és sokkolóan tárja elénk az igazságot. Adott nekünk a főszereplőnk Emma, az ő szemén keresztül látjuk a világot, és az egész könyvnek ő a középpontja, az ő életének lehetünk szemtanúi, és egy gyönyörűen ábrázolt karakterfejlődés bontakozik ki előttünk. Emma élete nem könnyű, az apja halála után, a részeges anyja nem tudott (vagy inkább nem akart) róla tovább gondoskodni, így kénytelen volt a nagybátyja családjához költözni. Velük él évek óta, és persze korántsem boldogságban, hiszen a nagynénje kegyetlenkedéseit folyamatosan el kell viselnie. Carol minden alkalmat megragad, hogy bántsa Emmát, mind lelkileg, mind fizikailag, gyakorlatilag üti-veri őt, szidja és megalázza, semmibe se veszi, és a lányon tölti ki a feszültséget. Carol teljesen őrült és valamiért nagyon nem szívleli a lányt, mindig bántalmazza. Persze ez az egész úgy történik, hogy a családból senki más ne vegye észre, és Emma se szeretné a két kicsitől elvenni az anyjukat, valamint tönkretenni a nagybátyja családját, így inkább lapít és tűr, elviseli a dolgot.
"Belülről égtem. Gondolkodtam, mit tehetnék, hogy ezt a kínt tudatom mélyének sötétjébe toljam, és visszajuthassak közönyös, tompa állapotomba. Egyedül nem fog menni. Segítség kell. Muszáj megoldást találni. " Emma elhagyja Weslynt és mindenkit, akit ott ismert; a Stanford egyetem hallgatója lesz, ahogy mindig is remélte. Korábbi énjének csak... bővebben Válassza az Önhöz legközelebb eső átvételi pontot, és vegye át rendelését szállítási díj nélkül, akár egy nap alatt! Budapest, XIII. kerület Duna Plaza Bevásárlóközpont, I. emelet bolti készleten Budapest, VII. kerület Libri Könyvpalota 5 db alatt Budapest, VI. kerület Westend Bevásárlóközpont Összes bolt mutatása A termék az alábbi akciókban szerepel: Események H K Sz Cs P V 29 30 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 31 2
A könyv gyakorlatilag majdnem egy tanévet mesél el, és több hónap kell ahhoz, hogy Emma is belássa mit érez a fiú iránt. Bonyolult a kapcsolatuk, hiszen Emma nem nagyon bízik meg benne, szégyelli elmondani, hogy mi történik vele, nem akarja, hogy sajnálják, és főleg azt nem, hogy Evan sajnálja. Nem kér senki segítségéből, azt hiszi képes lesz egyedül kezelni a helyzetet. Próbál erős lenni, és tényleg az, viszont az ilyen helyzetek soha nem szoktak segítség nélkül megoldódni. És itt jön az, ami nem tetszett. Vagyis nem az, hogy nem tetszett, csak nem értettem. Ugyebár Sara (Emma barátnője) régóta tudja, hogy mi történik igazából Emmával, mégse próbál rajta segíteni. Persze értem én, hogy Emma rápirított, hogy ne avatkozzon bele az életébe, meg, hogy ez az ő dolga, de ha én tudnám, hogy az állítólagos legjobb barátomat folyton verik, engem nem érdekelne mit magyaráz, hanem próbálnék rajta segíteni, akár az akarata ellenére is, hisz később úgyis belátná, hogy csak miatta avatkoztam közbe és csak segíteni akartam.